Jag är hemma, Jay. Har Manny ringt?
Nej, det är lugnt. Det var ett pyjamasparty, inget gängkrig.
Jag vill bara att han ska vara med i gruppen.
Jag ska duscha. Vill du göra mig sällskap?
Det finns en pistol i garaget.
Om jag nånsin svarar nej får du skjuta mig.
Miss Mary Mack, Mack Säger tack, tack, tack
Vad är det?
- Varför gör de inte varandra illa? - Jag vet inte, men jag vågar inte röra mig.
Du är bra på det här.
Vad händer, Claire?
Vad tycker du?
- Scones. - Inget smör. Fettsnålt.
Håll tyst. Jag ska titta till Lily.
- Överraskning! - Mamma!
- Vad var det? - Det lät som en fågel slog mot rutan.
Herregud, det är ett dåligt tecken.
- Det gjorde ont, din idiot! - Jag ska döda dig, knäppskalle!
- Vad hände? - Nu är jag ledsen.
- Hej, raring. - Hej!
Jag visste inte att du var i stan. Du ringde inte.
Jag ville se babyn. Var är hon?
- Vem var det, Mitchell? - Det är min mamma.
Visst.
När hon var här flyttade sig kylskåpsmagneterna
till ett penta... Mormor!
- Vad gör du med hennes ben, mamma? - Tai Chi. Det gjorde jag varje dag i Sedona.
Du borde testa det, Cameron.
Mitchells mamma gillar inte mig.
Förra julen
gav hon mig träningsutrustning och en salladstork.
Jag gav henne underbara diamantörhängen
och hon gav mig en vink.
Livet i Sedona har förändrat mig.
Jag går upp varje morgon och mediterar.
Jag jobbar med en schaman för att förstå
- min andlighet. - Jösses.
Enda sättet att gå vidare
till nästa steg i mitt uppvaknande
är om vi kan komma förbi incidenten.
Åh, nej.
- Incidenten. - Herregud.
Jag vill gratulera Jay och den underbara Gloria.
Jay & Glorias bröllop Februari ifjol
Jag är så glad för deras skull.
Jag ville ha ett stort vackert bröllop med Jay
för sist vigdes jag av en domare i ett litet rum i Colombia.
Mamma ville komma på bröllopet
för att visa alla att hon inte misstyckte,
så jag övertalade pappa och Gloria att bjuda henne.
Vem sa åt dig att det var en urdålig idé?
Nån?
Jag har så klart gått vidare.
Jag skulle ha med mig nån, men han skadade ryggen
vilket är väldigt ironiskt eftersom han är ung och frisk.
Min mor började att dricka Horny Colombians-drinkar
med Glorias farbröder som drinken var döpt efter.
Kom igen, de var roliga.
- De tog mig i häcken. - Smickra inte dig själv.
De sa att det var en colombiansk bröllopstradition.
Jag vill utbringa en skål.
Mormor blev jättefull. Det var riktigt kul.
Sen blev det äckligt.
Till bruden och brudgummen, mitt ex. Vi var tillsammans i 35 år
och han kunde inte vänta tio minuter förrän han rymde med Charo.
Vilket skämt.
Jag visste att de passade perfekt ihop
när jag såg hans plånbok och hennes tuttar.
- Bort med tassarna. - Mamma.
- Ta det lugnt, Mitchell.
- Du beter dig som Claire. - Okej.
Vi tar lite frisk luft.
Sen blev det knäppt.
"Jag är Gloria. Gloria. Kyss mig."
Mormor är verkligen stark.
- Kom, mamma. - Ut.
Under ceremonin med min förste man
dödade knarklangare domaren.
- Det här var mycket värre. - Jag driver kvinnor till vanvett.
Det är för snart.
- Alla kommer att vara där. - Jag bryr mig inte.
Din far och jag låter dig inte köra två timmar
till en konsert för att sova med ett gäng killar,
speciellt inte den där hormonstinne 17-åringen.
Vi blir övervakade.
- Jaså? Av vem? - Av Spencer Patines farbror.
- Vem är Spencer Patine? - Spencer med armen.
Vadå för en arm? Vad menar du med det?
- Toby är hans farbror. - Farbror Toby.
Det ska jag minnas när jag efterlyser dig.
- Herregud! - Får jag hjälpa till?
Haley, din mamma oroar sig för att du får ditt hjärta krossat
när Dylan ger sig av till college.
- Han ska inte till college. - Det tänkte jag inte.
Ska han inte till college?
Han spelar i ett band. De ska på turné.
Det blir bara bättre och bättre.
Varför är du alltid på mig om allt?
- För att du måste förstå... - Lugna er.
Vi börjar från början. Vad är det för fel på Spencers arm?
- Jag är hemma, mamma. - Hej, raring.
Hade du kul på pyjamaspartyt?
- Du måste vara trött. - Nej, inte alls.
Jag somnade först av alla.
Vad har du i ansiktet?
Ett leende efter att ha haft kul med mina vänner.
Nej. Kom hit.
- Titta. - Det var därför de skrattade.
Jag trodde de skrattade åt min tolkning av aktuella händelser.
- Hur kan de göra så? - Oroa dig inte.
Killar spelar en spratt hela tiden. Man får spela dem spratt tillbaka.
Man visar att man kan ge igen.
- Vad säger du? - Hämnd.
Jag gillar det.
Istället för att dra upp hela incidenten
skulle vi kanske förtränga den som en normal familj.
Det går inte. Jag behöver ett avslut. Jag ska ge mig av på en ny resa.
- Jag har träffat en man. - Har du?
Han heter Chas och han har bett mig att bo med honom i ett annat land.
- Oj. Var? - I Kanada.
- Ska du flytta till Kanada? - Franska delen av Kanada.
- Vad underbart. - Det är underbart.
När jag tänker på alla hemska saker
jag sa till Gloria och Jay
och dig och Claire, känner jag mig så skyldig.
- Ge det tid och se Banff. - Snälla, Cam.
Jag kan inte ge mig själv till honom sexuellt.
- Okej. - Det där väntade jag mig inte.
Missförstå mig inte. Vi tillfredsställer varandra.
- Jag kan inte. Jag vill inte... - Därför behöver jag förlåtelse.
- Jag behöver din hjälp. - Hörde du?
Din mor behöver din hjälp för att kunna älska med sin nye man.
Inte alls knäppt.
Jag vet inte riktigt vad du ber mig om.
Alla är arga på mig.
Du kanske kan ordna så att jag kan be om ursäkt.
Vi ska äta söndagsmiddag idag,
så jag kanske kan fråga alla
om du får göra oss sällskap.
Jag visste att jag kunde räkna med dig. Min fine pojke.
Jag älskar dig så mycket.
Det finns en fisk som simmar med sina ungar i munnen.
Den skulle se på Mitchells relation med sin mor
och säga: "Den är komplicerad."
- Hej. - Hej.
Det blev rätt intensivt med din mamma, va?
Som östkusten mot västkusten. Förstår du?
Bete dig som en förälder, prata som en kompis. Jag kallar det "kompissnack".
Min pappa brukade komma in och säga:
"Vad är det, missfoster?"
Jag vill så gärna låta dig gå på konserten.
Konserter är toppen.
- Hallå? Jag gillade Hall. - Va?
Jag följde Hall & Oates hela landet runt en sommar.
Rich Girl talade till mig. Jag dejtade en flicka.
Inte dejtade. Jag följde väl efter henne.
Mamma litar inte på mig och det är orättvist.
Hon litar på dig, men det händer märkliga saker på konserter.
Killar får infall.
- Vill du nåt, pappa? - Ja.
Jag vill lära känna den här tjejen. Låtsas att jag inte är din far.
Vi är bara vänner i en juicebar.
- Vad är en juicebar? - En hamburgerrestaurang då.
- Pappa, jag... - Nej. Vadå pappa?
Var är pappa? Jag är Marcus från biologin.
Hej, Haley. Hur går det med dig och Dylan?
Har han försökt nåt opassande med dig?
- Hej. - Vad gör du?
Jag vet inte. Inget, jag pratar bara med nån tönt från hamburgerrestaurangen.
- Hej, Mitchell. Läget? - Jag var i kvarteren.
Minns du hur mamma offrade sin karriär för att ta hand om oss?
- En lovande karriär. - Herregud.
- Claire? - Mamma?
Det var längesen.
Det känns konstigt när vi inte har pratat på ett tag.
Ditt hår. Om inte jag kan säga, vem ska då göra det?
Mamma säger att hon är ledsen över incidenten
- och vill att vi förlåter henne. - Trevligt att hon säger det genom dig.
Sarkasm gör så ont. Som en piska.
När man växer upp hör man en röst
som säger att vi inte duger.
Den rösten kom utifrån och körde mig till skolan.
Mamma vill verkligen släta över allt med pappa och Gloria,
så hon kanske kunde äta middag med oss?
Det kanske är sista gången du ser mig.
- Tja... - Vänta.
Vad pratar du om?
Jag flyttar till en farlig plats långt bort.
Kanada. Men hon har träffat en kille som heter Chas.
- Han är registrator. - Vad registrerar han?
Han registrerar blodprov för en kolesterolstudie.
Jag måste ta mig igenom hela bröllopsfiaskot
innan jag kan ge mig själv till honom.
Vi använder händerna.
- Hej, mormor. - Min lilla stjärna.
Du är så fin. Vad du har växt.
Säg det till mamma. Jag får inte ens gå på konsert.
Över natten. Med sin kille.
- Vad skrattar du åt? - Karma är en lustig sak.
Minns du Ricky?
Herregud.
- Vem var Ricky? - Ingen.
Ricky var din mors pojkvän och han såg ut som Charles Manson
och en natt kom hon inte hem förrän kl. 04.00 på morgonen.
Oj, kl. 04.00. Vad gjorde du och Ricky?
Inget. Han var väldigt rar
vilket du hade fått veta om du lärt känna honom.
Dylan är rar.
Dylan är inte som Ricky. Ricky skrev dikter.
Dylan skriver sånger. Grymma sånger.
Det hade du kanske vetat om du försökt lära känna honom.
Jag är inte min mor.
Jag dömer inte folk innan jag lärt känna dem,
så du kan bjuda Dylan ikväll
och om han är så rar som du säger
får du gärna gå på konserten
efter att jag dubbelkollat med farbror Toby.
Tack, mamma!
- Jag ska ringa honom! - Visst.
- Vad avslöjande. - Jag är sån som förälder.
- Nej, jag menar din blus. - Mamma!
Vänta. Du gör det inte lätt.
Sluta, sluta.
Låt henne komma på middag och be pappa och Gloria om ursäkt.
Sen kan hon och Chas leva lyckligt.
- I Kanada. - I Kanada.
Kan inte hon fixa det
- istället för du, som vanligt? - Vad menar du?
Mamma ställer till det och Mitchell ordnar upp det.
Det är inte sant.
Det är du som har en osund relation med mamma.
- Oj. "Mamma." - Med mamma.
Jag sa inte det. Jäklar.
Hon kan komma, men hon får ordna upp det med pappa.
- "Pappa". - Jag sa inte "pappa".
Du sa "pappa".
- Hej, pappa. - Mitchell! Vad gör du här?
Förlåt att jag stör. Får jag prata med dig och Gloria?
Hon är ute och tar hand om Manny.
- Han har tänt eld på en unges cykel. - Varför?
Jag bad honom kanske ge igen
och han betedde sig som Rambo.
- Det var inget bra föräldraråd. - Inte ditt värsta.
- Läget? - Mamma är i stan.
- Din mamma? - Nej, din mamma.
Hon är tillbaka från graven. Ja, min mamma.
Min mamma skulle inte vara så läskig.
Hon är ett nervvrak över det som hände på bröllopet
och hon vill komma på middag och be om ursäkt.
Du springer fortfarande hennes ärenden.
Nej, varför säger alla så... Nej.
Jag försöker bara få familjen att sluta fred.
Kan du säga till Gloria att mamma kommer?
Gloria skulle aldrig gå med på det.
Hon är fortfarande rasande på din mor och därför pratar jag inte med dig.
- Vad har jag gjort? - Vi har aldrig haft det här samtalet.
Inte snällt. Jag körde hela vägen hit.
Nej. Du var aldrig här. Du ringde inte ens.
Jag skulle ha ringt, men tyckte att det var bättre...
Vad är det?
Jag vill lägga det bakom oss,
men Gloria skulle aldrig förlåta mig.
Är det därför du ska lura henne?
Jag gillar inte det.
Toppen. Nu hänger allt på mig.
Jag hör inte för du är hemma och jag tar en tupplur.
- D-Money, där är han. Kom in. - Hej.
- Hej.
- Läget? - Bra.
- Hej allihop. Det här är Dylan. - Hej.
- Hej, Dylan. - Hej.
- Han är en snäll person. - Hörde du det när han sa "hej"?
- Du tog med gitarren. - Jag har precis varit och övat.
- Toppen. Jag saknar det. - Har du spelat i ett band?
Jag kunde ha gjort det, men i high school handlade allt bara om min magi.
- Herregud. - Nu kommer pappa och Gloria.
Det är fånigt, men jag är nervös.
Det är inte fånigt. Det borde du vara.
Hej! Hur mår du?
- Manny. - Phil.
- Snygg mustasch. - Tack.
Narras inte. Han kanske sätter eld på ditt hus.
- Herregud. - DeDe.
- Hej, Jay. Gloria. - Vad gör hon här?
Vad menar hon med det?
- Mitchell sa att jag skulle komma. - Det är lögn!
Jag kunde inte säga det för hon kom inte.
Mamma vill be om ursäkt.
Så ni bara överraskar Gloria så här? Vad är det med dig, Mitchell?
- Jag vill inte ha en ursäkt. - Ingen klandrar dig.
Det var en jättedum idé!
- Jay. Manny. Vi går. - Vänta, Gloria.
Jag vill be om ursäkt för att jag förstörde ditt bröllop.
Det var tufft att vara ensam.
Jay gick vidare så lätt och inte med vem som helst,
utan med en ung, smart och vacker kvinna.
Jag väntar mig inte att du ska förlåta mig.
Om jag var du skulle jag vilja smälla till mig.
Det räcker med hämnd för idag.
Vi ska ta oss igenom det.
Och jag är ingen mammagris,
utan en omtänksam person, klok och känslosam.
- Lägg det på minnet, subbor. - Det klär dig inte.
Jag förlåter dig.
Jag var inte beredd på det.
- Jag vill slita huvudet av dig. - Va?
Mamma? Snälla, sluta!
- Vad gör du? - Nej, nej!
- Du förstörde mitt bröllop! - Du stal min man!
- Jag har Gloria! - Pappa!
- Sluta, mamma. - Jag har Gloria!
- Böj på benen, mamma! - Jag har Gloria.
Stå upp som en stor flicka. Kom igen.
Okej. Sluta! Sluta! Båda två!
- Jag är så ledsen för alltihop. - Nej, det är lugnt.
Det är löjligt.
Gloria stal inte mig, DeDe, och det vet du.
Vi växte ifrån varandra och du stack för att finna dig själv.
Jag trodde att jag skulle klara det. Förlåt.
Säg inte förlåt igen! Det betyder inget när det kommer från dig!
Jag har Gloria.
- Jag vet inte vad som hände. - Det gör jag.
Det verkar rätt enkelt.
Du försöker hålla fast nåt helt grymt.
Kanske borde du inte...
Jag är inte van vid det här. Hela familjegrejen.
Vi pratar inte ens med varandra i mitt hus.
Det är lustigt. Första gången jag såg Haley
gillade jag henne.
Hon är vacker, men det var mer än så.
Hon har ett så starkt självförtroende.
Det får man i en sån här familj
som är passionerad och accepterar snygga främlingar,
homosexuella och galningar.
En familj som faktiskt älskar varandra.
Vi kanske ska låta henne vara med honom.
Han är perfekt.
Haley säger att Dylan är musiker
och skriver fina sånger.
- Ja. - Spela nåt.
- Om ni vill. - Vi behöver en bra sång.
Det är en sång som jag skrev till Haley. Den heter In the Moonlight.
- Fin titel. - Tack.
Stjärnorna faller från skyn
På grund av dig
Månen lyser upp ditt ansikte
för den har hittat sin plats
Kanske, raring
vill jag älska dig Vill du
Vill du älska mig Mig
I månskenet Månskenet
Raring, raring Jag kanske stjäl dig
Så att jag kan känna dig Känna dig
Kanske du skulle läka då På insidan
- Hon får inte åka. - Aldrig i livet.
De ser inget ikväll
Månen lyser i ditt ansikte
Slutligen har den
hittat sin plats
Kanske, raring
vill jag älska dig Vill du
Vill du älska mig Mig
Så ska jag älska dig Älska dig
Kanske du skulle läka då Läka
- På insidan - På insidan
- Sidan
- Jag är inte bra på stämmor. - Det var bra.
Översättning: Annika Vasiliadou, DDS
SWEDISH